Bună, tu.
Bună.
- Salut. - Am crezut că ai plecat acasă.
Aş vrea eu. E rândul nostru.
A avut loc o crimă dublă în Rancho Rosa.
- Şeriful local e depăşit de situaţie. - Mă ocup de asta.
Şefa, mi-ai promis mai mult timp pe teren.
- Acum e un moment bun ca oricare altul. - Ai dreptate.
Rigsby, rămâi de gardă în birou de data asta. Să mergem.
- Eşti de acord cu asta, sper? - Absolut, da.
Ce se întâmplă?
Se pare că sunt două gloanţe în pieptul fiecăruia.
Prospeţimea rănilor sugerează că s-a întâmplat
în ultimele câteva ore.
Selby şi Jana Vickers, 33 şi 31 de ani, de aici, din Rancho Rosa.
Şeriful i-a identificat după permisele lor de conducere.
- Cine a găsit cadavrele? - Câţiva tineri.
Acest loc e "Aleea Îndrăgostiţilor" locală.
Se pare că şi hoţii ştiau asta.
Şeriful crede că e un jaf eşuat.
Cam bătrâni pentru giugiuleli, nu-i aşa?
Există o limită de vârstă pentru asta?
În plus hainele lor nu sunt, ştii tu, răvăşite.
Bună observaţie.
Uite o chestie mică şi albă acolo,
ieşind din rochia lui Jana.
Ai putea doar... Da, asta e.
- Rochie de 800 de dolari. - Aha!
E un "aha" folositor sau un "aha" enervant?
Rochia împrumutată ne spune că mergeau într-un loc fiţos
şi voiau să facă o impresie bună.
Nu era ceva la care mergeau de obicei
altfel aveau o maşină model mai nou.
El a avut nevoie de câteva înghiţituri de whisky
ca să se mai domolească
fiindcă era agitat în legătură cu cine urma să fie acolo,
care într-un oraş micuţ ca acesta,
de obicei înseamnă rude sau oameni din trecutul lui.
O nuntă, poate? Sau o petrecere aniversară?
Fără cadou, astfel mai rămâne...
Fără ghicitori...
Scuzaţi-mă, dle şerif?
Care e numele liceului local?
# toată lumea să danseze acum #
Stephanie?
# toată lumea să danseze acum #
Dumnezeul meu. Arăţi fantastic.
Îmi pare rău. Nu sunt Stephanie.
Mai fă asta o dată şi te arestez.
Îmi pare rău, trebuia s-o fac. Întotdeauna tu ai fost aleasa.
În niciun caz.
Nu.
Eu nu sunt alesul.
Liceul.
Cei mai buni ani din viaţa ta.
Nu?
= The Mentalist = Sezonul 2, Episodul 10
Traducerea şi adaptarea: Dflo Corectura: Felixuca
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team - www.subtitrari-noi.ro
Bine aţi revenit la Liceul Rancho Rosa.
Haide, Toros!
Sunt Tess... unul dintre ambasadorii elevilor în acest weekend.
Ecusoane şi albumele reuniunii.
Suntem de la Biroul de Investigaţii al Californiei.
Vrem să ştim
dacă Jana şi Selby Vickers erau aşteptaţi aici în această seară.
Da, Selby Vickers şi soţia lui, Jana.
De asemenea, au spus "da"
şi pentru picnicul şi dansul reuniunii, de mâine.
S-a întâmplat ceva?
Vrem să vorbim cu cineva care îi cunoaşte.
Femeia roşcată... e Willa Brock.
E şefa comitetului reuniunii.
Doar nu credeai că suntem destul de tineri
ca să fim din această clasă, când am intrat, nu-i aşa?
Oricine peste vârsta de 21 de ani, pentru mine arată la fel.
Plină de tact şi evazivă...
Te vei descurca foarte bine în viaţă, Tess.
Haide, Toros.
Sunt uimită.
Adică, a fost şi aşa destul de surprinzător că Selby venea.
- Acum asta? - De ce e surprinzător?
Păi, n-a fost nici la reuniunea de 5 ani sau la cea de 10 ani.
Fiindcă...
Fiindcă a fost exmatriculat şi n-a absolvit niciodată.
Selby a făcut... o farsă urâtă.
- Când a fost, în ultimul an? - Da.
Era singur singurel.
Directorul adjunct Desouza l-a prins, l-a dat afară.
Care a fost farsa?
Era un băiat, să-i spunem...
necomunicativ, numit Derek Logan.
Selby l-a târât în vestiarul fetelor,
l-a legat la ochi cu proprii lui chiloţi,
l-a legat, dezbrăcat,
i-a făcut poze şi le-a afişat peste tot prin şcoală.
Adică, cât de bolnav trebuie să fii, nu-i aşa?
A fost neplăcut.
Mai este altceva ce ne puteţi spune despre el?
Am jucat fotbal american... începând ca fundaş.
Oamenii de aici încă mai vorbesc
de cele cinci eseuri înscrise împotriva liceului Stratton.
Ce legătură are asta cu Selby?
Eram popular. Eram un atlet. El era un nimeni...
Nu ştiu ce fel de persoană era.
Dar despre viaţa lui actuală?
Nu ştiu nimic. Am plecat din acest oraş cât de repede am putut.
Locuiesc în Newport Beach acum.
Dar tu, Willa?
Ai auzit ceva despre Selby?
Eu moderez o emisiune în Chicago
care înregistrează două episoade pe zi şi e pe cale să se extindă naţional.
Sunt norocoasă dacă aud ceva despre propria mea familie.
Derek Logan... puştiul căruia Selby i-a făcut farsa...
- Ai putea să ni-l arăţi? - Derek Logan?
Nu-i aici, nu-i aşa? În niciun caz!
Gabe, mă bucur să te văd din nou.
Aproape că nu mă vedeai.
Cinci ore am petrecut pe autostrada 101, conducând încoace.
Agent BIC Teresa Lisbon, Patrick Jane.
- El e Gabe Nyland. - Salut.
Procurorul districtului San Diego.
Aţi instrumentat câteva cazuri pentru noi.
Şi acum candidat pentru guvernator adjunct al Californiei.
Spune-mi doar, "G", şi încep să răsucesc mâinile pentru tine
la alegeri, nu?
Gabe, Selby Vickers şi soţia lui
au fost găsiţi ucişi în vale... împuşcaţi în maşina lor.
Dumnezeul meu.
N-am mai auzit numele ăsta de 15 ani.
Aveţi vreo idee cine a făcut-o?
Suntem la începutul investigaţiei.
- Tocmai aţi ajuns aici, aşa-i? - Da.
Atunci cum de ştiaţi că Derek Logan nu-i aici?
Păi, Derek a părăsit şcoala şi s-a mutat în afara statului,
după farsa făcută de Selby. Umblă vorba că s-a sinucis.
Vorbeşti serios?
Am auzit că era crupier de blackjack la cazino.
Am vrea să vorbim cu câţiva colegi care încă mai locuiesc în zonă.
- Poate ştiu ceva despre Selby. - Păi sunt doar câţiva.
Dar, ambasadoarea elevilor
te poate îndruma în direcţia corectă.
Mulţumesc pentru timpul acordat.
Nimic nu iese în evidenţă,
dar o să-i pun pe băieţii de la tehnic să mai verifice o dată.
Corespondenţa arată doar facturi mari şi conturi de bancă mici.
În mod sigur nu trăiau pe picior mare aici.
N-aveau nevoie. Aici erau "acasă". Erau fericiţi.
- Agent Grace Van Pelt. - Salut.
Ţi-am făcut rost de informaţiile despre rudele lui Selby.
Mama, în Rancho Rosa. N-am avut noroc cu Jana.
- Mulţumesc. Îmi trimiţi pe SMS adresa? - O să-ţi trimit.
N-am mai fost niciodată în Rancho Rosa.
Cum e?
Nimic special. Un oraş.
Super. Ce faceţi acum?
Ştii tu, investigăm.
- Van Pelt, vino aici. Verifică asta. - Trebuie să închid.
Da. Şi eu... sunt ocupat.
Asta e de ieri dimineaţă.
Am terminat cu jocurile. Mă înţelegi?
Ori îmi aduci banii
ori voi fi obligat să trec la fapte.
S-a dus fericirea.
Deci nu l-ai văzut pe Selby niciodată, în toţi aceşti ani?
La supermarket, la cinema poate?
Nu. Adică, ştii tu, dacă l-am văzut, nu-mi amintesc.
Mi-e greu să te cred, Stu.
Pardon?
Chiar? Bine.
Da?
Implanturile de păr, tocurile,
această femeie profesionistă
- pozând ca iubita ta... - Stai, stai. Ce ai spus?
Cum mi-a spus... Mi-ai spus..
- Adică... - Mi-a spus...
- Asta e tot ce avem nevoie. - Mi se rupe inima.
Asta e tot deocamdată. Mulţumesc.
Cred că arăţi drăguţ. Să aveţi o seară minunată.
Haide, Toros.
Care e problema ta?
E doar o cameră
plină cu oameni care se mint unul pe altul.
Fiecare din cei de aici încearcă din răsputeri
să arate cât de mult s-au schimbat,
când încercarea însăşi spune că nu s-au schimbat.
Sau de fapt s-au schimbat...
cu câteva excepţii, cum ar fi dl "implant de păr", desigur.
Uite rebelul care s-a angajat la bancă,
jucătorul care rămâne credincios soţiei...
Rebelul s-a angajat la bancă
fiindcă ea vede că revolta lui e neroditoare.
Jucătorul rămâne credincios soţiei lui
deoarece consecinţele infidelităţii
sunt mult mai grave acum.
Dar instinctele lor...
instinctele lor nu se schimbă niciodată.
E o distanţă mare faţă de ce eram în liceu.
N-aş fi aşa de sigur.
Condusă spre succes, până în punctul de a face ulcer,
fără toleranţă faţă de superiorii mai puţin isteţi decât tine,
respingând fetele care voiau să petreacă cu tine,
alungând băieţii care voiau să se apropie...
Totul în timp ce, la fiecare cotitură, te întrebi,
"ce vreau cu adevărat"?
Nu.
Şi ai cântat la un instrument.
Să ghicesc?
- La clarinet. - Nici măcar pe-aproape.
Şi am terminat. O să-i dau lista invitaţilor lui Rigsby.
O să-l pun să verifice pe toată lumea.
Pune-l să caute pe unde se află Derek Logan.
Chiar crezi că Logan a stat ascuns 15 ani
şi dintr-odată a decis să se răzbune pe Selby?
Păi, cred că Logan e la fel de supărat astăzi
cum era acum 15 ani, poate mai supărat.
- O să-l verificăm. - Ştii, voi rămâne prin preajmă.
N-am făcut liceul.
E destul de fascinat pentru mine.
- N-ai făcut liceul? - Nu, eram ocupat.
Poţi să stai. Dar nu mă face să-mi pară rău că te-am lăsat.
La fagot.
Dnă Vickers, când aţi vorbit ultima dată cu fiul dvs.?
Azi dimineaţă...
Selby întotdeauna vine să vadă de mine înainte de a merge la serviciu,
să vadă cum îmi merge. E...
...era aşa de drăguţ.
Ştiţi să fi avut vreo problemă?
La serviciu? În viaţa personală?
Nu. Exact contrariul.
Lucrurile începeau să se îmbunătăţească pentru el.
După ce a părăsit liceul, lucrurile n-au mers bine pentru el.
În legătură cu liceul... farsa pe care a făcut-o...
- Nu vreau să vorbesc despre asta. - Doamnă...
Întreaga lui viaţă a fost schimbată de acel... acel incident.
A pierdut şansa să facă facultatea.
A rămas să lucreze într-un magazin de birotică.
Şi apoi a apărut Jana şi...
şi ea era ca o întreagă lume nouă pentru el.
L-a încurajat
şi i-a spus să tindă spre ceva mai bun
şi a devenit o cu totul altă persoană.
N-am reuşit să găsim nicio rudă a lui Jana.
Ştiţi unde am putea să-i găsim?
N-avea pe nimeni...
Nimeni pe care să-l ştiu eu.
S-a mutat aici din Polonia
şi Selby a întâlnit-o doar acum câteva luni.
Câteva întâlniri şi... s-au căsătorit.
A fost ca un vârtej.
Dnă Vickers, e puţin tulburător,
dar aş vrea să ascultaţi acest mesaj,
să vedeţi dacă îl recunoaşteţi pe apelant...
- E în regulă? - Da.
Am terminat cu jocurile. Mă înţelegi?
Ori îmi aduci banii
ori voi fi obligat să trac la fapte.
Păi, n-am auzit niciodată vocea aceea.
Fiul meu era încurcat cu vreun cămătar sau aşa ceva?
S-ar putea. Am urmărit apelul
spre o cabină telefonică în Galatin. Asta nu ne spune chiar...
Galatin? De acolo e Jana.
Selby a întâlnit-o acolo la o cafenea
când avea de făcut o livrare.
Puteţi să ne spuneţi ceva despre Jana
înainte să-l întâlnească pe Selby?
Poate numele prietenilor, unde a lucrat?
Nu, tot ce mi-a spus Selby
era că viaţa era dură pentru ea.
Da, nu mi-a împărtăşit niciun detaliu.
Probabil fiindcă nu voia ca eu să o judec.
Îţi aminteşti cum obişnuiam să-ţi spunem?
Erai "Omul broască".
Broască... deoarece cântai la cornul în gamă F...
Păi, nu... fiindcă, ştii tu,
într-un fel arătai ca o broască, dar fără supărare, dar...
Da, nu, îmi amintesc.
Omule, obişnuiam să ne luăm de tine.
Ştii ce?
Îmi pare rău de asta, sincer,
dar, adică ce? Eram copii, nu-i aşa?
- Eram doar copii. - Uită de asta, uită. Eu am uitat.
Omule, atunci...
când am pus pasărea moartă în dulapul lui.
- Am făcut asta. - Da, m-aţi păcălit cu asta.
Îţi mai spune cineva aşa... "Omul broască"?
Păi, cam toată lumea îmi spune "Phil",
mai puţin fiul meu, care îmi spune "tată".
Ai un copil? Are un copil...
Bravo, "Omule broască"! Haide. Drăguţ!
Bună treabă. Nu credeam că eşti în stare.
Stai. Şi el cântă la cornul în gama F?
Fiindcă dacă o face, ai putea să-i spui "Băiatul broască"...
sau... Kermit.
Sau Kermie.
Chiar îmi pare bine că v-am revăzut.
Haide.
Hei, dacă puştiul tău are vreodată nevoie să intre în formă,
să-l trimiţi la Tabăra Sportivă Cordova, bine?
Vodcă cu tonic, vă rog.
- Raftul de sus. - Vine.
- Fac eu cinste. - Mulţumesc.
Eşti unul dintre oamenii de la BIC.
Da.
Am auzit ce s-a întâmplat cu Selby.
E groaznic.
Păi, se pare că nu s-a schimbat starea sufletească pe aici.
L.J. Cordova pare-se că se distrează de minune.
Da. "Omul broască".
Dacă aş putea să mă întorc în timp
şi să-l snopesc în bătaie
prima dată când mi-a spus aşa...
Nu e posibil, Phil.
Ştiu.
Dar ai putea să vorbeşti cu el în linişte
şi să-i spui ce simţi.
Probabil că ar râde de mine.
Probabil.
Dar cel puţin ai şti că ai încercat, nu-i aşa?
Şi asta e... ce? E întâlnirea de 15 ani.
Pentru ce sunt reuniunile astea, totuşi?
Nu ştiu.
Înţeleg.
Toate acele nopţi în care doar stăteai întins, fără să poţi să dormi,
gândindu-te dacă ar fi trebui sau nu să-l înfrunţi.
E greu.
Ştii ce?
Ai dreptate.
Bravo, Phil.
- Hei, L.J. - Ce-i, "Broască"?
Care e problema ta, omule?
Phil.
Nu, haide. Lasă-mă! Haide. Ce eşti tu...
Phil.
Iubire! Hei! Hei. Terminaţi, acum!
Termină! Termină!
Vino aici! Vino aici! Termină!
Ştii, chestia asta e o comoară de tunsori cu chică.
O încăierare.
Ai pornit o încăierare? Haide.
Păi, voiam...
voiam să obţin ceva mai liniştit,
dar cred că oamenii voiau să exploreze partea fizică.
Şi ce informaţie ai colectat?
Presupun că verificai vreo teorie sau altceva?
Willa Brock a fost implicată
în opt activităţi şcolare diferite
şi arăta destul de bine în pantaloni,
- ceea ce e destul de greu de realizat. - Sunt oameni în spital.
Da, dar sufletele au fost vindecate. Asta e fost o încăierare purgativă.
A fost... a fost expresia terapeutică a...
Te rog.
Am o pistă. Înregistrările despre Jana de la Imigrări
ne arată o adresă din Galatin ca destinaţie a ei...
Proprietatea şi reşedinţa unui anume Terence Badali.
Fără un cazier, dar are câteva ordine de restricţie
de la femei, de prin anii '90. Ar putea fi apelantul nostru furios.
Du-te la Galatin. Ia-o şi pe Van Pelt cu tine.
Bine.
Tu... du-te naibii. Ia-ţi periuţa de dinţi.
În ce parte e asta?
Mă duc.
Ce-i aşa de haios?
"Dacă vreau cultură,"
"îmi las iaurtul afară peste noapte".
Citatul de sub poza lui L.J. Cordova din anuarul şcolii.
Păi, când termini cu distracţia,
am nişte noutăţi despre Derek Logan al tău.
Viaţa puştiului nu s-a îmbunătăţit.
Derek Michael Logan a plecat din Rancho Rosa
la câteva săptămâni după incidentul cu Selby.
Familia s-a mutat în Virginia. A devenit dependent de heroină.
Câţiva ani a intrat şi a ieşit de la dezintoxicare.
A murit de o supradoză la aniversarea a 23 de ani.
Secretariatul şcolii ne-a trimis vechea lui legitimaţie de student,
din arhiva lor.
Ştii, parcă arată ca tine.
Şi asta e poza de la incident
pe care Selby a afişat-o în jurul şcolii.
Cum îşi revine un copil după aşa ceva?
Păi, în acest caz, nu-şi mai revine.
Ce trist.
Şi pariam pe Derek Logan că ar fi criminalul.
Vrei să nu mă mai hărţuieşti?
Bine, dacă nu reuşeşti, atunci am terminat.
Comanda era pentru nr. 5/16 din Beech Wood,
nu pentru nr. 5/16 Beech Wood răsucit.
Salut, Terence Badali? BIC.
Vrem să vorbim despre Jana Vickers.
Te sun eu înapoi. Ce-i cu ea?
Ai lăsat un mesaj ameninţător pe robotul ei telefonic, nu de mult.
Păi, de unde ştiţi că eram eu?
Fiindcă o persoană nevinovată ar fi spus "n-am fost eu".
- Şi ce? Am sunat-o. Mare lucru. - Ai sunat-o şi ai ameninţat-o.
Acum ea cu soţul ei au fost găsiţi morţi şi deci...
Eşti arestat.
M-am panicat. De îndată ce mi-aţi spus că sunt morţi,
ştiam că o să mă învinovăţiţi pe mine şi creierul meu spunea "fugi".
Creierul tău e prost. Unde ai fost seara trecută?
Mă uitam la fotbal universitar.
Poţi să dovedeşti asta?
Notre Dame a fost naşpa.
Locuiesc singur...
De când târfa aceea poloneză m-a părăsit.
- Aţi avut o relaţie sexuală? - Păi, era logodnica mea.
Am întâlnit-o printr-un serviciu pe Internet.
Plăteşti o grămadă de bani,
dar poţi să alegi dintre aceste clipuri video
şi apoi ei o aduc în ţară
- şi se mărită cu tine. - E o afacere bună.
Îţi spun eu, omule, aceste tipe est europene...
Ele ştiu cum să aibă grijă de bărbaţii lor.
Aşa e. Ce s-a întâmplat?
Păi, m-a părăsit pentru acest tip, Vickers.
Vine la mine într-o zi, îmi spune că a întâlnit acest tip la serviciu,
- s-au îndrăgostit... - Cred că te-ai înfuriat.
Da, cred şi eu.
Aşa că i-ai ameninţat că-i omori dacă nu-ţi plătesc.
Nu, nu, nu. Am ameninţat-o pe ea că o dau pe mâna Imigrărilor,
fiindcă a minţit despre o mulţime de lucruri în formularul ei.
A venit în această ţară dând motive false.
Cât le-ai cerut?
Păi, am vrut doar banii mei înapoi...
Banii care i-am cheltuit s-o aduc pe ea aici.
Am păstrat toate chitanţele. Au fost 25 de mii.
- Păi, 5 mii pentru suferinţă emoţională. - Şi care a fost răspunsul ei?
A spus că vor plăti.
A recunoscut că-mi datorează bani.
Erau faliţi. Ai vreo idee de unde puteau lua banii?
Jana a spus că Selby îi va lua de la un prieten vechi.
I-au garantat lui Badali că-i vor avea până luni.
Bani lichizi.
Cel puţin acum ştim interesul subit al lui Selby pentru reuniune.
Îşi proteja soţia. E un pic romantic.
Chiar nobil.
Chiar motivaţional.
Trebuie să fi cerut cuiva bani
căruia nu i-a plăcut că a cerut.
Da, bună treabă, Grace.
Vreau să văd acea listă cu timpul sosirii participanţilor la reuniune.
Da. Poftim.
Mulţumesc.
Deci, tu cu Cho aţi văzut ceva acţiune?
- Un pic, da. - E super.
Ai aici trecut că Gabe Nyland vine cu avionul
cu o zi înainte de crimă. Eşti sigur că e aşa?
Da, există un aeroport în Stratton,
chiar lângă următorul oraş. Am verificat rapoartele sosirilor.
A zburat cu un avion particular.
Ai grijă pe cine votezi ca guvernator adjunct.
Unul dintre candidaţi minte.
Da?
Suntem agentul Lisbon şi Patrick Jane.
Mai avem câteva întrebări pentru dvs...
Bună. Cu ce vă pot ajuta?
Aseară, la recepţie, aţi spus că tocmai aţi ajuns,
dar noi ştim că aţi ajuns cu avionul cu o zi înaintea crimelor.
Puteţi să ne explicaţi contradicţia?
Haideţi înăuntru.
Am venit cu o zi mai devreme pentru o cină privată de strângere de fonduri.
Am spus că tocmai am ajuns,
fiindcă n-am vrut ca ai mei colegi de clasă să creadă
că am venit să fac bani în timpul reuniunii din weekend.
Asta e o cameră frumoasă.
E cumva apartamentul regal?
Cam aşa ceva.
Dormitorul e drăguţ? Cum e salteaua?
E acceptabilă.
- Pot să-l văd? - Păi, nu. De ce ai vrea să-l vezi?
- De ce nu? - Fiindcă am dreptul la intimitate.
Bună din nou.
Salut.
Nu a fost o relaţie nepotrivită.
Tu îi spui relaţie nepotrivită,
legea îi spune solicitarea de favoruri sexuale de la o minoră.
Ea a venit la uşa mea,
avea o idee, voia să discutăm
despre un sprijin al electoratului tânăr pentru campania mea.
N-am de gând să descurajez un tânăr entuziast
- care vrea să se implice. - Nu, nu. Îi ascunzi în dormitorul tău.
A trebuit. Jurnaliştii mă urmăresc oriunde aş merge.
Dacă deschid acea uşă
şi e vreun fotograf partizan,
feţele noastre vor ajunge pe Internet,
ambele noastre vieţi vor fi distruse.
Eşti foarte bun la asta... să pledezi un caz cu pasiune,
chiar dacă nu are temei.
Aşa se explică de ce eşti un procuror de succes.
- E adevărul. - Păi, asta va fi uşor de confirmat.
Lisbon, poţi să-i spui asistentului social
să o aducă pe Tess, te rog?
Nu, vă rog.
E treaba mea. Ea n-a vrut nimic din toate astea.
Îţi pasă de ea.
Într-adevăr îţi pasă de ea.
Păi, e foarte prietenoasă...
şi diplomată.
Diplomată...
şi evazivă, ca un politician...
ca tatăl ei.
Asta, dar şi tu ai aceeaşi formă a dinţilor din faţă.
Sunt dinţii tăi reali, nu-i aşa?
E fiica ta?
Mama ei era cu un an mai mică decât mine.
Tess s-a născut cu câteva săptămâni înainte de absolvire.
Familiile au fost de acord să păstreze tăcerea.
Dar întotdeauna am făcut ceea ce trebuie pentru Tess.
Am venit să o văd, ori de câte ori am putut.
În mod discret, desigur.
L-ai văzut vreodată pe Selby când erai în vizită?
Anul trecut la o staţie Peco, în afara oraşului.
Ne-am salutat rapid, am plecat pe drumuri separate.
Poate Selby a aflat de Tess,
te-a ameninţat că te dă în vileag.
Nu Selby Vickers. El n-ar fi ameninţat o muscă.
Un tip super drăguţ.
A încercat să le facă bine oamenilor.
Despre ce ai vorbit cu Selby la staţia Peco?
Bârfe. I-am spus că o să candidez
pentru guvernator adjunct şi s-a oferit
să listeze fluturaşi de campanie, fără bani.
Era la fel şi în liceu?
Întotdeauna... Te ajuta cu temele,
împărţea mâncarea cu tine,
era fericit doar ştiind că îl placi.
Chiar şi chestia cu Logan, a făcut-o ca să fie popular.
Am răspuns la toate întrebările dvs.
Cred că ar trebui să plecaţi.
Jane.
Ce?
Haide.
Îmi pare rău. Mă bucur că v-am cunoscut.
Politica dvs. e o harababură de lăcomie şi cinism,
dar aveţi o fiică fermecătoare.
Iarăşi el.
O să mă ocup eu de el.
Dle Jane, bună.
Willa, aşa e? Personalitatea TV locală.
Da.
Vă pot ajuta cu ceva?
Am venit doar pentru marele joc.
Fotbal... Îmi place!
Cum merge ancheta?
Colegii mei urmăresc câteva piste...
încă nimic decisiv.
Dle Jane, acesta e un weekend de sărbătoare.
Prezenţa dvs. îi incomodează pe câţiva oameni.
Ar trebui să plec?
Ar trebui să-i las pe Selby şi Jana nerăzbunaţi
din cauza disconfortului câtorva persoane?
Asta vreţi să spuneţi?
Nu, nu.
Ce vreţi să spuneţi, atunci?
Eu... Nu contează.
Bine.
Willa, am o întrebare.
Da?
Cum sunt hamburgerii?
Hamburger...
Hamburgerii sunt buni. Foarte buni.
Dle director adjunct Desouza,
vă deranjează să mă alătur dvs.?
Uită-te la tine. Om în toată firea.
Stai jos. Spune-mi ce-ai mai făcut zilele astea.
Frumoasă acoperire.
De fapt, n-am făcut acest liceu.
Ba chiar n-am făcut niciun liceu.
Sunt de la BIC.
Vă rog, vă rog.
Aceste reuniuni sunt insuportabile...
Ce n-aş da să fiu acasă pe canapeaua mea,
cu un pahar de vin, o carte bună.
Păi, să înţeleg că aţi auzit
de Selby Vickers şi soţia lui.
Da.
E... e o tragedie.
Selby chiar era un copil bun, ştii tu,
până la acel incident cu Derek Logan.
Derek Logan, în mod clar, era un alt tip de individ.
Purta aceeaşi jachetă zdrenţăroasă,
ori era cald ori era frig,
întotdeauna se sprijinea de pereţi pe holuri.
Era dus.
"Dus" nu e tolerat în acest liceu.
Păi, în mod sigur în cei 30 de ani
de când am această slujbă.
Chiar acolo s-a întâmplat totul.
Părinţii lui Derek l-au trimis la psiholog, imediat după aceea...
Dar nu i-a fost de ajutor.
O lună mai târziu, l-au retras de la şcoală.
Atunci a fost ultima dată când am auzit de el.
A spus Selby vreun motiv de ce a făcut-o?
Ştii, l-am întrebat, dar a ridicat din umeri.
Ştii, mi-a spus chestia aia juvenilă cu "nu ştiu".
Cum l-aţi prins?
Derek era legat la ochi, aşa-i?
Da. A auzit vocea atacatorului, totuşi.
A crezut că părea să fie Selby.
L-am confruntat pe Selby. A recunoscut destul de prompt,
după cum era el, un băiat săritor şi cinstit.
E foarte ciudat.
Vrei să memorez tot ce avem
despre cei 67 de absolvenţi care au venit la reuniune?
- Da, vreau. - Şi cum să fac asta?
E uşor. Construieşti un palat al memoriei.
Am crezut că ăsta era doar un truc cu cărţi de joc.
Păi, e multifuncţional.
E perfect pentru reamintirea unei cantităţi mari de informaţii.
Tot ce ai nevoie e o locaţie fizică pe care o ştii bine
şi o împarţi, în mintea ta,
în bucăţele mai mici
şi le legi pe fiecare
de un pachet de informaţii,
ca acesta.
Intru pe uşă
şi sunt întâmpinat de şefa reuniunii Willa Brock...
fosta preşedintă a clasei,
căpitanul echipei de dezbateri,
a condus echipa la trei campionate regionale,
acum e moderatoare în Chicago.
Stau la masă şi mă întreţin
cu Dana Greer... înotătoare, acum agent imobiliar în Los Angeles,
căsătorită cu un domn numit Arthur.
- Şi aşa mai departe. - Bine.
Când vrei să-ţi aminteşti detaliile,
închizi ochii
şi în mintea ta
te învârţi
prin propriul palat al memoriei.
Da, da,
dar nu pot să învăţ toate astea în doar câteva ore.
Îţi va fi foarte uşor, odată ce te prinzi cum stă treaba.
- Şi ei vor purta ecusoane. - Dar de ce?
- Adică, de ce să memorez toate astea... - E distractiv.
Asta e vreo schemă dubioasă de care Lisbon nu ştie, nu-i aşa?
Da, poţi să nu contezi pe mine.
- Îmi pare rău, trebuie s-o faci. - Nu, nu trebuie.
Dacă nu cooperezi,
voi fi obligat să-i spun lui Lisbon despre tine şi Van Pelt.
Să-i spui ce? Nu e nimic de spus.
Chiar?
Da. Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Contrar regulamentului şi statutului foarte strict al BIC,
tu cu Grace Van Pelt
sunteţi implicaţi într-o relaţie ilicită.
Nu.
Te porţi ca un copil.
Nu-i spune lui Lisbon. Ne va face raport la Resurse Umane.
Păi, e o perfecţionistă.
Ne va da pe unul dintre noi afară din echipă.
Mai bine ai trece la treabă.
Şcoala ar fi mult mai distractivă
dacă ar începe cu asta în fiecare dimineaţă
în loc de jurământul de credinţă.
Sau ar putea să le combine pe cele două
în "dansul de credinţă".
Ne băgăm cu capul înainte aici.
Ar fi bine să meargă.
- La timpane. - Nu.
Chiar m-am împiedicat de asta.
Dar acum bănuiesc.
Uite, ar fi bine să o facem să meargă înainte ca oamenii să înceapă să plece.
Răbdare. Distracţia va începe imediat.
Salut, cum merge treaba?
Mă bucur să te văd.
A trecut multă vreme.
- Salut. - Salut.
Bine.
Filtrul de cafea.
Stu McAlpine?
Cum mai merge treaba pentru preşedintele meu favorit de la clubul de fotografie?
Merge minunat. Ţie cum îţi merge?
Merge oricum mai bine decât minunat.
Ştii, ţi-am uitat numele.
Păi, e...
- Derek Logan. - Da.
Şi mă bucur că m-am întors.
Bună. Ce mai faci?
Bună.
Bună. Mă bucur să te văd...
Ne mai vedem.
Da.
Asta va fi minunat.
Promit.
Şi eu mă bucur să te văd, omule.
Derek Logan. Nu-mi vine să cred.
- Da, te-ai schimbat. - Păi, cine ar fi crezut
că fata care a îngenuncheat patru şcoli
în finala regională a dezbaterilor pe liceu,
- ar fi rămas fără cuvinte, nu? - Tu... arăţi atât de diferit.
S-o punem pe seama celor 15 ani de mers
la un club de menţinere a sănătăţii, plus poate puţină muncă.
Trebuie să arăţi bine în branşa mea, nu?
Ştii ce vreau să spun?
Trebuia să văd ca să cred. Derek Logan!
Salut, L.J., salut!
- Frigider. - Ce?
Rancho Rosa împotriva liceului Stratton...
Mingea e pe linia noastră de 10 iarzi, două secunde până la final,
Sims o plasează, bam!
Alergi 90 iarzi, eseu, Toros câştigă.
Ai... ai pe jumătate dreptate.
Asta a fost împotriva celor de la Deerfield.
Şi era o pasă, nu o plasare,
dar a fost pe aproape. Omule! Ăsta e al naibii Derek Logan!
O să mai dau o tură să mai salut lumea,
dar mă bucur să vă văd.
Eşti un talent înnăscut.
- Nu pot să fac asta. - Deja o faci.
- Eşti gata pentru faza doi? - Nu pot.
Gândeşte-te în felul acesta... dacă o dai în bară, ratăm cazul
şi îi spun lui Lisbon.
Eşti un om mârşav, ştii asta?
Bună seara, prieteni Toros!
Acum e partea serii pe care toţi aţi aşteptat-o...
premiile realizărilor!
După cum aţi votat...
reuniunea de 15 ani a promoţiei liceului Rancho Rosa!
- Să fie cu noroc. - Da.
Primul premiu..
premiul "nu-mi vine să cred că încă sunt împreună",
- care merge la... - Dave Mercer şi Angie Diaz Mercer.
Nicio surpriză până acum, nu-i aşa, gaşcă?
- Ce faci? - O să te las să termini, Willa.
Vreau doar să spun câteva cuvinte.
- Bine. Dar să fie repede, bine? - Sigur.
O mică schimbare în program.
Ne vom întoarce la premii,
dar înainte de asta, Derek Logan!
Sal', D.L.
Da.
Sunt sigur că majoritatea se scarpină în cap,
întrebându-se de ce... de ce sunt eu aici.
Am venit aici în această seară fiindcă...
am vrut să văd cum e să fiu aici din nou.
Nu mai sunt aceeaşi persoană care eram acum 15 ani.
Deci, când am intrat pe acea uşă în această seară...
m-am simţit bine.
Mulţumesc.
Dar de îndată ce am dat ochii cu voi,
mi-am amintit cum m-am simţit
ultima dată când am ieşit pe acea uşă
şi eram atât de trist, iarăşi un puşti înfrânt.
Sigur, haideţi. Fie-vă milă de mine.
Dar ar trebui să vă fie milă de Selby,
odihnească-se în pace.
Cam acum o lună, Selby m-a sunat.
Încerca să mă găsească de luni bune, a spus.
Voia să-şi ceară scuze
şi să spună adevărul despre ce s-a întâmplat cu adevărat în acea zi...
Adevărul care nu s-a aflat niciodată.
Vedeţi voi, Selby era un subordonat,
nu un conducător şi a făcut ceea ce a făcut
fiindcă altcineva a fost acolo în acea zi.
Cineva i-a spus să facă ceea ce mi-a făcut mie.
Da, aşa e.
Bună, Gina, care-i treaba?
Va fi bine.
Doar... dă-i o aspirină.
Şi ştiu cine a fost.
Şi acesta e adevăratul motiv pentru care sunt aici.
Sunt aici să vă fac să plătiţi.
Da, mi-aţi distrus viaţa
în acea zi.
Şi am petrecut 15 ani luptându-mă să o recapăt.
Şi acum, acum am recăpătat-o. Da.
Şi mă voi răzbuna.
Răsplata e o târfă,
ca în acel film cu...
Mel... Mel Gibson unde ei... unde ei i-au răpit copilul.
Ştiţi. Sau e celălalt?
Oricum, ăsta sunt eu. Bucuraţi-vă de restul serii.
Haide, Toros.
Ce... ce crezi că faci?
Menajera ne-a împrumutat asta.
Trebuia să-i dai bacşiş. Aşa trebuia să faci.
Cred că a fost greu să pleci din mijlocul
unui eveniment important pe care l-ai planificat.
Discursul a fost plictisitor
şi eu trebuie să mă întorc la Chicago.
Am două emisiuni de pregătit pentru luni.
Am o idee minunată pentru emisiunea ta.
"Farse umilitoare"
"şi oamenii care le iniţiază".
Ai putea fi propriul invitat.
N-ai niciun temei pentru asta.
Eu doar... nu voiam să-l aud pe Derek continuând despre...
Emisiunea ta va apărea la nivel naţional în curând.
Şi?
Dacă Selby ar fi mers la media cu povestea
în care ai brutalizat un băiat neajutorat,
marea ta şansă ar deveni istorie.
Aşa că ai aranjat o întâlnire cu Selby să le dai banii.
Jana avenit şi ea cu el, ceea ce nu te aşteptai,
aşa că i-ai ucis pe amândoi.
Bine, nu era nevoie să-l plătesc sau să-l omor.
Selby nu avea nici cea mai mică dovadă
care să mă plaseze în acel vestiar.
Media l-ar fi ignorat, fiind un excentric.
"Am năzuinţe nemuritoare".
Îţi aminteşti acel citat?
E Shakespeare.
Cred că era citatul din anuarul meu şcolar.
Şi unul nimerit.
Liceul a fost o perioadă minunată pentru tine, nu-i aşa?
Da, ai putea spune asta.
Student eminent, preşedintele clasei, campion la dezbateri...
Erai în vârful ierarhiei sociale.
Willa Brock a fost regina şcolii.
Lumea ta era perfectă.
Da.
Da. Dar apoi s-a întâmplat ceva
şi a tulburat acea lume perfectă.
Derek Logan te-a deranjat, cumva.
Şi nu ai putut să treci peste asta fără să răspunzi.
Aşa că ai folosit şarmul,
l-ai manipulat pe Selby să-ţi facă pe plac,
ştiind că va fi încântat să o ajute pe fata populară...
Fata de care a fost întotdeauna un pic îndrăgostit.
Şi apoi l-ai distrus pe Derek Logan,
spre încântarea celor ca tine.
Şi ţi-a plăcut,
fiindcă ai descoperit că e atât de uşor şi de înălţător
şi de emoţionant, nu-i aşa?
Tot succesul tău de la liceul Rancho Rosa...
Aceasta...
a fost realizarea premiată a lui Willa Brock.
Ai îmbătrânit frumos.
Se pare că Selby a făcut mai mult de o poză
în acea zi, în vestiar, nu-i aşa?
Uită-te la asta.
Fii atentă la asta.
Asta e dovada lui Selby,
dar nu voiai să-i plăteşti toţi acei bani
şi să rişti să te şantajeze din nou,
aşa că i-ai ucis pe el şi soţia lui Jana.
E într-un fel poetic, cum ai fost doborâtă de propria ta înfumurare.
Derek Logan le-a spus tuturor că l-am lăsat să mă atingă.
De parcă l-aş lăsa vreodată.
Am fost profund umilită.
Aşa că i-ai distrus viaţa.
Şi Selby şi Jana Vickers meritau şi ei să moară.
Selby se îndrăgosteşte de acea fătucă poloneză
şi dintr-o dată îi revine conştiinţa?
Lucrurile ar fi fost perfecte
dacă doar rămânea singuratic şi inutil.
Pe aproape. Dacă ea ar fi distrus
negativele pe care Selby i le-a dat,
n-am avea nicio dovadă şi niciun caz.
A fost un trofeu.
A fost un semn că măreaţa Willa Brock
poate distruge pe oricine care îndrăzneşte să stea în calea ei.
Exact ca acum 15 ani.
Da, da. Nimeni nu înaintează niciun pas
după terminarea liceului. Ţi-ai demonstrat teoria.
Instinctele lor nu se schimbă niciodată.
Selby şi Derek ar fi fost recunoscători.
Voi doi aveţi o invitaţie
dacă vreţi să vă alăturaţi nouă la reuniunea de 20 de ani.
Să sperăm că nu e nevoie.
Păstrează-te pentru dojo, Phil.
Un lucru nu înţeleg...
Cum l-ai convins pe Rigsby să joace această şaradă?
I-am spus că i-ai promis că îl laşi liber luni.
Nu se va întâmpla.
Păi, asta mă pune pe mine într-o situaţie jenantă.
Eu mi-am ţinut partea mea din înţelegere.
Doamne. Ce-mi plăcea cântecul acesta.
- Îţi plăcea cântecul? - Îmi plăcea cântecul acesta.
- Îţi place acest cântec. - Da.
- Evident, vrei să dansezi. - Cu tine? Nu.
Haide.
Poţi să te prefaci că sunt acel tip răutăcios şi ticălos,
pe care îl adorai de departe, dar cu care n-ai vorbit niciodată.
# cât de uşor ar trebui să fie #
Fără chestii haioase.
Chiar?
# mai mult decât cuvintele #
# e tot ce trebuie să faci #
# ca să fie adevărat #
# atunci n-ar trebui să mai spui #
La trompetă?
# că mă iubeşti #
Nu.
# fiindcă deja ştiu #
Traducerea şi adaptarea: Dflo
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team - www.subtitrari-noi.ro
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania